Třída Walrus
Třída Walrus | |
---|---|
![]() Dvojice ponorek třídy Walrus | |
Obecné informace | |
Uživatel | ![]() |
Typ | ponorka |
Lodě | 4 |
Osud | aktivní (2024) |
Předchůdce | třída Zwaardvis |
Nástupce | třída Orka |
Technické údaje | |
Výtlak | 2 450 t (vynořená) 2 800 t (ponořená) |
Délka | 67,73 m |
Šířka | 8,4 m |
Ponor | 7 m |
Pohon | 3 dieselgenerátory 1 elektromotor |
Rychlost | 22 km/h (vynořená) 39 km/h (ponořená) |
Posádka | 50 důstojníků a námořníků |
Výzbroj | UGM-84 Harpoon 4× 533 mm torpédomet |
Třída Walrus je třída ponorek Nizozemského královského námořnictva. Celkem byly postaveny čtyři jednotky této třídy. Do služby byly přijaty v letech 1992–1994. Jsou to jediné v současnosti provozované ponorky nizozemského námořnictva.[1]
Roku 2011 byla spuštěn program modernizace, umožňující provoz ponorek nejméně do roku 2025. V roce 2022 nizozemská vláda rozhodla o prodloužení provozu třídy až do poloviny třetí dekády, tedy do dodání nové generace ponorek třídy Orka. Vyžádá si to však vyřazení poloviny ponorek a jejich využití na náhradní díly.[2]
Pozadí vzniku
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d9/The_Dutch_submarine_%22HNLMS_Walrus%22%2C_S-802%2C_prepares_to_moor_at_Naval_Station_Norfolk.jpg/220px-The_Dutch_submarine_%22HNLMS_Walrus%22%2C_S-802%2C_prepares_to_moor_at_Naval_Station_Norfolk.jpg)
Program vývoje třídy Walrus, zamýšlené jako náhrada starší třídy Dolfijn, byl zahájen roku 1978. Třída se skládá z jednotek Walrus (S 802), Zeeleeuw (S 803), Dolfijn (S 808) a Bruinvis (S 810), postavených loděnicí Rotterdamse Droogdok Maatschappij v Rotterdamu a zařazených do služby v letech 1990–1994. Stavba prototypové jednotky Walrus se o jeden rok protáhla kvůli poškození, způsobeném roku 1986 požárem.[1]
Jméno | Založení kýlu | Spuštěna na vodu | Uvedena do služby | Poznámky |
---|---|---|---|---|
Zr. Ms. Walrus (S802) | 11. října 1979 | 28. října 1985 | 25. března 1992 | vyřazena 12. října 2023 |
Zr. Ms. Zeeleeuw (S803) | 24. září 1981 | 20. června 1987 | 25. dubna 1990 | aktivní |
Zr. Ms. Dolfijn (S808) | 12. června 1986 | 25. dubna 1990 | 29. června 1993 | aktivní |
Zr. Ms. Bruinvis (S810) | 14. dubna 1988 | 25. dubna 1992 | 5. července 1994 | aktivní |
Konstrukce
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/96/Walrus-class_submarine_emerges.jpg/220px-Walrus-class_submarine_emerges.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0d/Hr._Ms._Zeeleeuw_%281990%29.jpg/220px-Hr._Ms._Zeeleeuw_%281990%29.jpg)
Konstrukční pojetí třídy Walrus navazuje na předcházející třídu Zwaardvis. Ponorky mají dvojitý trup kapkovitého tvaru. Kvůli zvětšení hloubkového dostupu ponorek (o 50%) byl jejich trup vyroben z francouzské vysokotažné oceli MAREI.[1] Inovativním prvkem v konstrukci této třídy je uspořádání kormidel do tvaru X, což zlepšuje jejich manévrovací schopnosti.[1]
Ponorky nesou integrovaný senzorový, zbraňový a řídící systém SEWACO. Výzbroj ponorek tvoří čtyři 533mm torpédomety. Z nich mohou být vypouštěna torpéda či miny. Ponorka unese 20 torpéd či 40 min. U torpéd se jedná o moderní typ Mk 48 Mod 7, v případě potřeby ponorky mohou nést rovněž protilodní střely Sub-Harpoon.[1]
Pohonný systém tvoří tři dieselgenerátory SEMT-Pielstick 12PA4V-200VG a jeden elektromotor Holec. Ty pohánějí jeden sedmilopatkový lodní šroub. Ponorky dosahují nejvyšší rychlosti 12 uzlů na hladině a 21 uzlů pod hladinou.
Modernizace
[editovat | editovat zdroj]V prosinci 2011 byl schválen program rozsáhlé modernizace všech čtyř ponorek, který zajistí jejich provozuschopnost do roku 2025.[1] Modernizace se bude týkat především bojového řídícího systému, sonarů, komunikačních systémů a satelitního komunikačního systému.[4] Například společnost L-3 ELAC Nautik provede vylepšení sonaru a německá loděnice Howaldtswerke-Deutsche Werft na palubu ponoorek instaluje záchranný systém HABET.[1]
Náhrada
[editovat | editovat zdroj]Nizozemské námořnictvo za tento typ hledá náhradu, kterou plánuje objednat rovněž v počtu čtyř kusů. V roce 2019 byl výběr ministerstvem obrany zúžen na tři nabídky: Naval Group s lokálním partnerem Royal IHC s konvenční verzí třídy Suffren, Saab Kockums a Damen Group s derivátem švédské třídy Blekinge označeným C718 a Thyssenkrupp Marine Systems a loděnice Den Helder s derivátem Typu 212CD.[5] Podepsání kontraktu se očekává v roce 2022 a dodání všech ponorek do roku 2031.[2]
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ a b RNLN to pare down submarine force as replacement plan slips [online]. Janes's, rev. 2022-04-05 [cit. 2022-04-09]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2022-04-08. (anglicky)
- ↑ Class Walrus Submarine [online]. Worldwarships.com [cit. 2016-07-23]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Modernizace nizozemských ponorek. ATM. 2012, roč. 44, čís. 1, s. 68. ISSN 1802-4823.[Dále Zajac (2012)]
- ↑ [TKMS Offering Type 212CD E Submarine to the Netherlands https://www.navalnews.com/naval-news/2023/12/tkms-offering-type-212cd-e-submarine-to-the-netherlands/]
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- PEJČOCH, Ivo; NOVÁK, Zdeněk; HÁJEK, Tomáš. Válečné lodě 6 – Afrika, Blízký východ a část zemí Evropy po roce 1945. Praha: Ares, 1994. ISBN 80-86158-02-0. S. 389.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu třída Walrus na Wikimedia Commons